Елиптични галактики
Елиптичните галактики са сфероидни концентрации на милиарди звезди, които приличат на кълбовидни купове в голям мащаб. Те имат много слабо изразена вътрешна структура; плътността на звездите намалява плавно от концентрирания център до дифузния ръб и могат да имат широк диапазон от елиптични форми (или аспектни съотношения). Те обикновено съдържат много малко междузвезден газ и прах и нямат млади звездни популации (въпреки че има изключение от това правило). Едуин Хъбъл разглеждаше елиптичните галактики като галактики от ранен тип, защото смяташе, че те еволюират, за да станат спирални галактики (които той нарича галактики от късен тип). Астрономите всъщност сега възприемат обратната ситуация (т.е. че спиралните галактики могат да се превърнат в елиптични галактики), но термините ранни и късен тип все още се използват.
Някога смятани за галактики от прост тип, сега се знае, че елиптичните галактики са доста сложни обекти. Част от тази сложност се дължи на тяхната невероятна история: смята се, че елиптичните галактики са крайният продукт на сливането на две спирални галактики. Можете да гледате компютърна симулация за такова сливане на тази уеб страница на hubblesite.org.
Елиптичните галактики обхващат много широк диапазон от размери и светимост, от гигантските елиптични галактики с диаметър хиляди светлинни години и почти трилион пъти по-ярки от слънцето, за да станат елиптични джуджета, само малко по-ярки от един среден кълбовиден куп. Те са разделени на няколко морфологични класове:
cD галактики 	Огромни и ярки обекти, които могат да достигнат близо 1 мегапарсека (3 милиона светлинни години). Тези титани се намират само близо до центровете на големи, плътни клъстери от галактики и вероятно са резултат от много сливания на галактики.
Нормални елиптични галактики 	Кондензиран обект с относително висока яркост на централната повърхност. Те включват следните групи: гигантски елиптични (gE'e), елиптични с междинна яркост (E's) и компактни елиптични галактики.
Елиптични галактики джуджета (dE's) 	Този клас галактики е фундаментално различен от нормалните елиптични галактики. Техните диаметри са от порядъка на 1 до 10 килопарсека, с повърхностна яркост, която е много по-ниска от нормалната елиптична галактика, което им придава много по-дифузен вид. Те показват същата характеристика на постепенно намаляване на плътността на звездите от сравнително плътно ядро към дифузна периферия.
Сфероидални галактики джуджета (dSph's) 	Изключително ниска светимост, ниска повърхностна яркост и са наблюдавани само в близост до Млечния път и вероятно до други много близки групи галактики, като групата на Лъва. Техните абсолютни величини са само -8 до -15 mag. Сфероидалната галактика джудже Драко има абсолютна величина от -8,6, което я прави по-слаба от средния кълбовиден куп в Млечен път!
Сини компактни галактики джуджета (BCD's) 	 Малки галактики, които са необичайно сини. Те имат фотометрични цветове от BV = 0,0 до 0,30 mag, което е типично за сравнително млади звезди от спектрален тип A. Това предполага, че BCDs в момента активно образуват звезди. Тези системи също имат изобилие от междузвезден газ (за разлика от други елиптични галактики).
Можете да видите примери за елиптични галактики в , като използвате прозореца за Намиране на обект (F). Търсене за NGC 4881, която е гигантската cD галактика в галактическия куп Кома. M 86 е нормална елиптична галактика в галактическия куп Дева. M 32 е елиптична галактика джудже, която е сателит на нашия съсед - галактиката Андромеда (M 31). M 110 е друг сателит на M 31, който е от граничен тип сфероидална галактика джудже (гранична, защото е малко по-ярка от повечето други сфероидални джуджета).