Ретроградно движение
Ретроградното движение е орбиталното движение на тяло в посока, обратна на стандартната посока на телата в дадена система.
Когато наблюдаваме небето, очакваме повечето обекти да се движат в определена посока с течение на времето. Видимото движение на повечето тела в небето е от изток на запад. въпреки това възможно е да се наблюдава движение на тяло от запад на изток, като например изкуствен спътник или космическа совалка който обикаля на изток. Тази орбита се счита за ретроградно движение
Ретроградното движение най-често се използва във връзка с движението на външните планети (Марс, Юпитер, Сатурн и така нататък). Въпреки че изглежда, че всяка нощ тези планети се движат от изток на запад вследствие на въртенето на Земята, те всъщност се движат бавно на изток по отношение към неподвижните звезди, което може да се наблюдава, като се отбележи позицията на тези планети за няколко вечери подред. Това движение обаче е нормално за тези планети и не се счита за ретроградно движение. Въпреки това, тъй като Земята завършва своята орбита за по-кратък период от време от тези външни планети, понякога изпреварваме външна планета, подобно на по-бърза кола на магистрала. Когато това се случи, планетата, покрай която минаваме, първо ще изглежда, че спира своето движение на изток и започва да се носи обратно на запад. Това е ретроградно движение, тъй като е в посока, противоположна на характерната за планетите. По-нататък, когато Земята продължи по своята орбита, изпреварената планета възобновява видимото нормално движение от запад на изток в следващите нощи.
Това ретроградно движение на планетите е озадачавало древногръцките астрономи и е била една от причините да нарекат тези тела планети, което на гръцки означава странници.